Oppimisen ja oppimisympäristöjen tutkimus osana yliopiston palautejärjestelmää – OPPI-kyselyn taustasta ja sovelluksista. 
Anna Parpala, Sari Lindblom-Ylänne ja Jaana Myllylä

Helsingin yliopiston tiedekuntien yhteistyön tuloksena rakennettiin vuosina 2005-2006 Opiskelijan oppiminen ja oppimisympäristöt (OPPI) – kysely, jonka tavoitteena on tuottaa tietoa opiskelijoiden kokemuksista opiskelusta ja opetuksesta Helsingin yliopiston eri tiedekunnissa. OPPI-kyselyn ensisijaisena tavoitteena on tuoda tietoa siitä, millä tavoin yliopisto-opiskelijoiden syväsuuntautunutta eli ymmärrykseen ja merkityksen etsimiseen tähtäävää oppimista voidaan parhaiten tukea koko opiskelu-uran läpi. Kyselystä haluttiin rakentaa työkalu, joka tuottaa tietoa yliopisto-opetuksesta ja tutkinnonuudistuksen vaikutuksista yliopisto-opetuksen laatuun oppimisen näkökulmasta. OPPI-kysely mahdollistaa myös laajan tieteenalakohtaisen ja kansainvälisen vertailun. Kyselyn erityinen vahvuus on se, että se perustuu yliopisto-opetusta koskevaan tutkimustietoon ja teoriaan. Kyselyä voidaan hyödyntää sekä tutkimuksellisesti että käytännössä opetusta kehitettäessä. Kyselyn kehittämistä ja toteuttamista koordinoi Helsingin yliopiston Yliopistopedagogiikan tutkimus- ja kehittämisyksikkö (YTY), joka toteuttaa kyselyllä ensimmäisen seurantatutkimuksen tänä keväänä.

Helsingin yliopiston 10 tiedekunnan 1. ja 3. vuoden opiskelijat vastasivat vuoden 2006 keväällä Opiskelijan oppiminen ja oppimisympäristöt (OPPI) - kyselyyn, jossa selvitettiin heidän kokemuksiaan tiedekunnan opetuksesta ja opiskelusta. Kyselyyn vastasivat opiskelijat seuraavista tiedekunnista: oikeustieteellinen, käyttäytymistieteellinen, humanistinen, teologinen, valtiotieteellinen, farmasian, matemaattis-luonnontieteellinen, eläinlääketieteellinen, biotieteellinen ja maatalous-metsätieteellinen tiedekunta. Kyselynä käytettiin suomennosta Englannissa käytössä olleesta kyselystä (Experiences of Teaching and Learning Questionnaire, ETLQ kts. esim. Entwistle, McCune, & Hounsell 2002). ETLQ:n suomennoksen lisäksi kyselyä täydennettiin kysymyksillä opintojen suoritustavoista sekä avokysymyksillä koskien opintojen etenemistä. 

OPPI -kysely koostui neljästä osasta: 1. Taustatiedot, 2. Yleinen opetuksen kehittäminen, jossa kysyttiin opetukseen ja oppimiseen liittyvistä kokemuksista kuten opetuksen linjakkuudesta, yhteisöllisyydestä, opittavan aineksen merkityksellisyydestä, ja siitä, miten opetus tukee opiskelijoiden ymmärryksen syvenemistä, 3. Opiskelu ja oppiminen, jossa kartoitettiin lähestymistapoja oppimiseen sekä 4. Opintojen eteneminen, jossa selvitettiin opintojen etenemistä, opintoja edistäviä ja estäviä tekijöitä ja kurssien suoritustapoja avoimin kysymyksin. Samassa osiossa pyydettiin opiskelijaa vastaamaan kysymyksiin koskien heidän kokemuksiaan erilaisista opintojen suorittamistavoista kuten kirjatenteistä, kirjallisista töistä ja verkkokursseista. Myös tenttien vaatimaa osaamista ja oppimista kartoitettiin. 

Kysely toteutettiin verkkokyselynä. Linkki kyselyyn lähetettiin 1. ja 3. vuosikurssin opiskelijoiden helsinki.fi-osoitteisiin, jotka oli saatu opiskelijarekisteristä. Jokaiseen tiedekuntaan meni oma linkkinsä sekä ns. saatekirje, jossa opiskelijoita pyydettiin vastaamaan kyselyyn. Sähköpostin allekirjoittajina toimivat melkein kaikissa tiedekunnissa dekaani tai opetuksesta vastaava varadekaani. Kyselyä karhuttiin opiskelijoilta 1-3 kertaa tiedekunnasta riippuen. Kyselyyn vastasi yhteensä 2509 opiskelijaa, joista 22% oli miehiä (n=546) ja 78% naisia (n=1960).

OPPI-kysely teoreettinen viitekehys perustuu oletukseen, että erilaiset opiskelijat kokevat yliopisto-opetuksen eri tavoin. Faktorianalyysien avulla rakennettiin kymmenen summamuuttujaa, joista neljä kuvaa yliopisto-opiskelijoiden lähestymistapoja ja kuusi heidän kokemuksiaan oppimisympäristöstään (Taulukko 1). Erityisen mielenkiintoista oli, että perinteinen syväsuuntautunut lähestymistapa jakaantui Helsingin yliopiston opiskelija-aineistossa kahdeksi erilliseksi syväsuuntautuneeksi lähestymistavaksi: analyyttisyyttä ja argumentaatiota painottavaksi tieteelliseksi lähestymistavaksi ja ymmärrykseen tähtääväksi lähestymistavaksi.

Taulukko 1. OPPI-kyselyn summamuuttujat realibiteetteineen (N=2509). 
Lähestymistavat | Cronbachin alfa
Tieteellinen lähestymistapa | .79
Ymmärrykseen tähtäävä lähestymistapa | .57
Systemaattinen ja tavoitteellinen lähestymistapa | .75
Tietoa toistava lähestymistapa | .56
Oppimisympristön ulottuvuudet |
Ymmärrykseen tähtäävä opetus | .85
Linjakkuus | .85
Opettajien tuki ja innostus | .82
Kiinnostus ja relevanssi | .79
Rakentava palaute | .73
Tuki muilta opiskelijoilta | .75

OPPI-kyselyn tulosten analysoinnissa on löydetty yhteys opiskelijan syväsuuntautuneen lähestymistavan (sekä tieteellisen että ymmärrykseen tähtäävän lähestymistavan) ja positiivisten oppimisympäristökokemusten välillä (Parpala, Hirsto, Lindblom-Ylänne & Litmanen, 2008). Samassa tutkimuksessa havaittiin eroja ensimmäisen vuosikurssin, ns. uuden tutkinnon opiskelijoiden ja kolmannen vuosikurssin ns. vanhan tutkinnon opiskelijoiden välillä. Ensimmäisen vuosikurssin opiskelijat kokivat oppimisympäristönsä positiivisemmin kuin kolmannen vuosikurssin opiskelijat, mikä on mielenkiintoinen tulos muun muassa tutkinnonuudistuksen näkökulmasta. 

OPPI-kysely osana HOPSia
OPPI- kyselyllä on useita hyödyntämismahdollisuuksia opetuksen kehittämisessä ja yksittäisten opiskelijoiden oppimisprosessin tukemisessa. Kyselyä on jo tällä hetkellä käytetty yksittäisen opiskelijan itsearviointivälineenä osana HOPS-prosessia farmasian, eläinlääketieteellisessä ja oikeustieteellisessä tiedekunnassa. Opiskelijat vastaavat kyselyyn osana HOPSiaan ensimmäisen, kolmannen ja viidennen vuoden aikana. Opiskelijoille tarjotaan mahdollisuus käyttää tulkinta-avainta omien vastaustensa analysoimiseksi, ja he voivat verrata tuloksiaan sekä oman tiedekuntansa opiskelijoiden tuloksiin että koko yliopistoa koskevan opiskelija-aineiston tuloksiin.

Tavoitteena on, että kyselyä käytettäisiin kaikissa yliopiston tiedekunnissa osana HOPS-järjestelmää, jolloin opiskelijat vastaisivat kyselyyn ensimmäisen, kolmannen ja viidennen vuoden aikana. Tällöin kyselyllä kerättäisiin tietoa koko yliopisto-opiskelijan opintouran ajan, ja se toisi arvokasta tietoa niin oppimisen kuin opetuksen kehittymisestä ja kipupisteistä. Lisäksi kyselyä voitaisiin tulevaisuudessa käyttää esimerkiksi Helsingin yliopistossa käytössä olevan ETAPPI –opintojen seuranta ja tukijärjestelmän apuna. 

Kyselyn käyttäminen osana tiedekunnan opetuksen kehittämistä
Kyselyä on käytetty muun muassa eläinlääketieteellisessä, farmasian ja oikeustieteellisessä tiedekunnassa opetuksen kehittämisen työkaluna. Opettajille ja opiskelijoille on järjestetty tilaisuuksia, joissa on julkaistu opetusta koskevien summamuuttujien tulokset. Tulosten julkistamisessa on korostettu, että kyseessä on opiskelijoiden kokemus opetuksesta, eikä tuloksia näin ollen voida tulkita suoraan laadun mittarina. Kyselyn käytön tavoitteena ei ole arvioida ja vertailla erilaisia oppimisympäristöjä vaan tutkia oppimisen ja oppimisympäristöjen välisiä yhteyksiä. On huomioitava, että kyselyiden käyttäminen arviointi- ja vertailutyökaluina on hyvin ongelmallista (McCune, 2004).

OPPI-kysely ei siis toimi tiedekuntien välisenä arviointityökaluna, vaan se tuo arvokasta ja tutkimuksellista tietoa tiedekunnille opetuksen kehittämisen työkaluksi. Esimerkiksi käyttäytymistieteellisen tiedekunnan raportissa sekä tilastollisen aineiston että avointen kysymysten perusteella palautetta ja tukea toivottiin enemmän ja opetuksen toivottiin tukevan paremmin ymmärtämistä oppimistavoitteiden ja opetus- ja arviointimenetelmien linjakkuuden kautta. Käyttäytymistieteellisen tiedekunnan osalta saatiin myös tulokseksi, että opiskelijat kokivat tiedekunnan oppimisilmapiirin erityisen myönteisenä (Myllylä, Parpala, Lindblom-Ylänne, Korvenranta & Mattila, 2007).

OPPI-kysely osana koko yliopiston palautejärjestelmää

Kyselyllä on vahva kytkentä Helsingin yliopiston strategian tavoitteisiin vuosille 2007 – 2009. Strategian yhdeksi kehittämisen kohteeksi on kirjattu laadunhallinta. Strategiaa on tarkennettu opetuksen ja oppimisen kehittämissuunnitelmassa, jossa yhtenä painopistealueena on oppimisen laatu ja opiskelijoiden ohjaus. Kyselyn tuloksia voidaan hyödyntää yliopiston laadunhallinnan suunnittelussa ja toteuttamisessa. Se auttaa jäsentämään yliopisto-opetuksen laatua ja toimii tarvittaessa laadukkaan opetuksen työvälineenä tiedekunnissa ja laitoksilla. Kyselyn tulokset antavat tietoa tiedekunnille mm. siitä miten opetuksen linjakkuus, syvällisen ymmärtämisen tukeminen opetuksessa, ja opiskelijoiden keskinäinen yhteistyö toimivat tiedekunnassa opiskelijoiden näkökulmasta. Kyselyn tulosten avulla saadaan kuva tiedekunnan opetuksen tilasta ja asioista, jotka ovat hyvin olennaisia yliopisto-opetuksen laadun näkökulmasta. Lisäksi OPPI-kysely toimii parhaimmillaan myös yksittäisen opiskelijan opiskelun ja oppimisen tukityökaluna. Kysely mainitaankin Helsingin yliopiston auditointia koskevassa raportissa erityisen merkittävänä osana yliopiston yhteistä palautejärjestelmää (Vuorio, Huttula, Kukkonen, Kurtakko, Malm, Mikkola, Mäki, Rekilä, Yanar, Kekäläinen, Moitus & Mustonen, 2008).

KYSELYN TIETEELLINEN KEHITYSTYÖ 
(muokkaus suomalaiseen kontekstiin, realibiliteetti- ja validiteetti-analyysit, tulosten analyysit)

YLIOPISTON LAATUTYÖ

TIEDEKUNTIEN JA LAITOSTEN OPETUKSEN KEHITTÄMINEN JA LAATUTYÖ

HOPS-OHJAUS, OPISKELIJAN OPPIMISEN EDISTÄMINEN JA ITSEARVIOINTI

Kuvio 1.  Yhteenveto OPPI-kyselyn tutkimuksesta ja sovelluksista 

Anna Parpala työskentelee projektitutkijana yliopistopedagogiikan professori Sari Lindblom-Ylänteen johtamassa Yliopistopedagogiikan tutkimus- ja kehittämisyksikössä Helsingin yliopistossa. Jaana Myllylä toimii yksikössä koulutussuunnittelijana.

Lähteet:
1. Entwistle, N., McCune, V. & Hounsell, J. 2002. Approaches to studying and perceptions of university teaching-learning environments: Concepts, measures and preliminary findings. Occasional Report 1. ETL Project. University of Edinburg, www.ed.ac.uk/etl
2. Parpala, A., Hirsto, L.. Lindblom-Ylänne, S. & Litmanen, T. 2008. Perceptions of 
teaching-learning environment and approaches to learning of first- and third-year 
students. Submitted for publication.
4. McCune, V. 2004. Promoting high-quality learning: perspectives from the ETL project. ”. Paper presented at the Norwegian Network in Higher Education 14th Conference on University and College Pedagogy Fredrikstad, 22–23 October 2003. www.ed.ac.uk/etl 
5. Myllylä, J., Parpala, A., Lindblom-Ylänne, S., Korvenranta, S. ja Mattila, A. 2007. Käyttäytymistieteellisen tiedekunnan opiskelijoiden kokemuksia oppimisesta ja opetuksesta. Kyselytutkimus ensimmäisen ja kolmannen vuoden opiskelijoille. Pedagogica-sarjan julkaisuja 26. Helsingin yliopisto. Käyttäytymistieteellinen tiedekunta.
6. Vuorio, E., Huttula, T., Kukkonen, J., Kurtakko, K., Malm, K., Mikkola, A., Mäki, M., Rekilä, E., Yanar, A., Kekäläinen, H., Moitus, S. & Mustonen, K. 2008. Helsingin yliopiston laadunvarmistusjärjestelmän auditointi. Korkeakoulujen arviointineuvoston julkaisuja 2:2008. http://www.kka.fi/pdf/julkaisut/KKA_208.pdf